PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Z toho domu jde slabý signál.
Proč je tahle čtvrť plná šotků?
Nevím, Bergy, ale rukavice tady moc signál nemají.
Skenuji signaturu.
Dost divný nábytek.
Dochází mi baterie.
Mně taky. To se mi nelíbí.
Neboj se, Bergy. Po misi si je na centrále dobijeme.
Já se nebojím.
Jenom zažívám mírný vrchol znepokojení.
Našel jsem zdroj. Šotek v herní konzoli.
Jistě, zablokovali větrání.
Větrání nikdo nerespektuje!
Podívej, jakou hru hráli.
Castlestein.
Tak jo... Teď mám strach!
Jo! Sebral jsem všechny Šmůgy. Teď zařadím warp tři!
Nezapomeň na ten easter egg. Na konci řetězu.
Páni, jak jsi ho našla?
- Při druhém hraní. - Ty už jsi vyhrála?
Znáš mě,
dokud hru neporazím, nemůžu jít na další.
Jo, jasně. Vím, jak to chodí.
Takže jsi každou hru vyhrála?
No, ne každou hru.
Dobře.
Jen ty, co jsem zkoušela.
KONEC HRY
Tak jo, vy dva. Mám pro vás úkol.
Jo!
Je to takhle. Nix a Bergy při řešení případu přestali odpovídat.
Nemůžu je kontaktovat a potřebuju tým B, který je najde.
Vážně? Jsme tým B?
Obrazně jste tým B.
Ve skutečnosti jste tým D.
Ale jiné nástroje nemám.
- Kámo, to jsme my! Jsme nástroje! - Jo!
Úžasné.
Podle našich údajů před sebou máte mapovacího šotka,
který umí přenést mapy z her do skutečnosti.
Šotek v tom domě je samotná hra.
Takže když vyhrajete hru, porazíte šotka, kapišto?
- Naprosto to kapištujeme. - Jo, jaká že je to hra?
Z vysílání to šlo těžko poznat,
něco jako Castlegrime nebo...
Můj ty žůžo! Castlestein miluju!
Jo, ten máme naprosto v malíku.
Skřípající dveře.
Je potřeba víc než to, abychom se vyděsili...
Tak to je trochu strašidelný.
Zdá se, že všechny ty mapy jsou jenom v domě.
Mapa. Žádná mapa.
Díky za objasnění, Miko.
Najdeme krotitele a sbalíme toho šotka.
Nemůžu tomu uvěřit!
Jsme opravdu uvnitř hradu z Castlesteinu!
Phile, sleduješ to?
Ano, ale signál něco ruší.
Co vidíš?
Spoustu rušení.
Hele, rukavice krotitelů.
To je Bergy!
- Je tuhej. Chudák. - Naprosto.
Kdybych byla socha, snažila bych se zaujmout lepší pózu.
Kdo ví, co se stane, když se ve hře objeví šotek?
Krotitelé šotků vědí, co udělat.
Jsou chytří, mrštní, šikovní.
Úžasní Krotitelé šotků! Vyřeší každý problém.
Krotitelé šotků smáznou šotka, ať je starý, nebo nový.
Krotitelé šotků, ti vždycky umí... vyřešit problém!
Krotitelé šotků!
Krotitelé šotků! Jo!
Je v pořádku?
Akorát je lidská socha.
Uvnitř spí.
Našli jsme Bergyho.
Ztrácím tvůj signál.
Všechny tyhle...
Phile?
Radši z toho rušení odejdeme.
Proto asi ostatní krotitelé ztratili kontakt.
VYBITÁ BATERIE
Budeme to muset vypnout, než najdeme lepší signál.
V pohodě. Stačí vyhrát hru a porazíme šotka.
A Castlestein vyhrál každý, ne?
- Jo, jasně. - Jdem na to!
Zdá se, že hra začala!
Ty šotkovy mapy udělaly z tohohle místa skutečné hradní bludiště!
To bylo jako v té hře!
Takže si tohle můžeme vzít?
Hurá!
Když teď v té hře skutečně jsme,
vidíš, jak je vlastně hloupá.
Padouch v té hře byl taky úplně k ničemu.
Pamatuješ na ten hloupý zlodušský smích?
Kdo se opovažuje rušit můj temný spánek?
To je on! Hrabě Nogrog.
Na co čeká?
Dialog!
Ohavné stvoření, jsem tu, abych ukončila tvou vládu
a zachránila lidstvo!
Teď je řada na něm.
Lidstvo? To je k smíchu!
Smrtelník je jen hromádka nepodstatných zbytečností.
Teď ty.
Možná vládneš temnotě, ale... Něco, něco... světlo!
Přijímám vaši výzvu.
ZAČNĚTE
Ale mějte se na pozoru...
protože až zvony odbijí zápornou půlnoc, stanete se součástí mé sbírky...
navždy!
Hlavu vzhůru! Chápeš?
To jsou Kosti-spisy!
Jejich hřbety jsou hřbety knih.
Jo, už si vzpomínám.
Jo! Mám tu ostnatou hůl.
Já mám... ohnutý meč?
Ty si ho necháš? Já to hned zahodila.
Ani náhodou.
Nechám si všechnu kořist. Nic se nestane...
Nic neříkej.
Ale ta ironie... Tak jo. Jdeme.
Tudy!
Jinudy!
Vamanos, Miko!
Kámo!
Jo!
Nemusíš brát všechny pochodně.
Jo, musím!
To je ten poklad, kam se nikdy nedostaneš!
Dost divnej design hry, co?
Taky jsi na to skočila? Typický Castlestein.
Ukořistil jsi hlavní cenu!
Magnetické rukavice! Vzácná kořist.
A...
jsou skvělé, protože...
se používají...
- K odzbrojování rytířů - ...k odzbrojování rytířů.
Jo, to naprosto vím.
Pomoz mi trochu.
Chceš vyčistit další místnost?
Já?
Jo, holka, moc rád. Ať nás potká cokoli, Five ti kryje záda...
zepředu.
Jen do toho, poskoci!
To je zbrojnice.
Je potřeba porazit minibosse. Je to problém?
Ne, jsem poro... polo... v pohodě.
V pohodě lahodě.
Fajn, to zvládneš, to dokážeš, Five.
Nikdo neporazí Nabroušeného démona pravdy.
Každý, kdo to zkusí, neuspěje!
To byla chytrá výzva. I mně trvalo, než to rozlouskla.
- Možná bys mohla uhnout. - Jen ty, profíku.
Víš, jaká nastala doba? Doba, kdy tě porazí Five.
BOJ!
Jen mu oslabuju obranu. Hned jsem zpátky.
Dobře, Miko. Unavil jsem ho, ale možná bychom ho mohli porazit společně?
Vážně, proč?
Protože...
Jelikož...
Protože jsem lhal!
Nikdy jsem to nevyhrál.
Takže když to teď nepřevezmeš, zůstaneme tu navěky.
Dobře, Miko? Miko?
Nikdy jsem tu hru nevyhrál.
Já věděla, žes tu hru nikdy nevyhrál.
Měl bys vidět, jak se teď tváříš.
- Ta zeď s bodáky... - Nemá bodáky. Kdo by to řek'?
Takže Nabroušeného démona porazíš tak, že ho neporazíš?
Sám to říkal: „Každý, kdo to zkusí, neuspěje.“
Pravda.
Tak dlouho jsem tu hru nenáviděl, že nejde dohrát,
a odpověď jsem měl celou dobu před sebou.
Nevyčítej si to. To je prostě Castlestein!
Dostane se ti do hlavy!
Víš, mohl jsi mi říct, žes tu hru nikdy nevyhrál.
Já vím.
Ale ty ses tak kasala, že jsi vyhrála každou hru.
Dobře, možná ne každou hru.
A nevážila bych si tě o nic míň.
Vyhrát jednu hru není tak důležitý.
Jo, vyhraju ji teď.
Slyšíš, Castlesteine? Jdu si pro tebe, brácho.
Tenhle výtah jede do Nogrogovy věže.
Připraven na klasickou bitvu s bossem?
Připraven!
ÚROVEŇ S BOSSEM
SE BLÍŽÍ
Nastal čas, abyste se stali součástí mé sbírky.
Vkládám do ní celé své srdce a duši.
Budete si užívat věčný život...
jako mé hračky.
Nastal čas, srdce a duši, cha cha.
To jsou nápovědy k hádance!
Když padnu, můžeš povstat,
ale čas mám vždy na své straně.
Nebo má tahle hra fakt špatné dialogy.
Dej mi ruku, nauč se vzor a miř na toho chlápka se super účesem.
Jdeme na to.
- Máš ten vzor? - Mám ho.
Teď!
KRITICKÝ!!!
Jo! Dokázali jsme to!
Dobrá, tohle je nejsuprovější.
V téhle části hra ztmavne.
A...
- To je všechno? - To je hra.
Milý pane, právě jste porazil 32 bitů úžasnosti
s názvem Castlestein.
Ale pořád slyším ty hodiny.
Když jsi tu hru hrála předtím, jak končila?
Nech mě přemýšlet.
Porazila jsem Nogroga, ztmavlo to, chvíli jsem čekala a pak...
protože z téhle místnosti se zjevně nedá nikam jít, tak jsem
tu hru vypnula.
Vypnula jsi to?
Jo, vypnula jsem to!
Jako když vypneš nepoužívaný přístroj,
abys odpovědně šetřil energii. Proč na tebe křičím?
- Tys tu hru nevyhrála. - Tuhle hru jsem nevyhrála.
Takže když jsme tu hru nevyhráli...
Neporazili jsme šotka.
To je Nix! A, B, C!
Páni. Asi jsme vážně tým D.
Ale teď jsme to my, kdo...
Uvízl...
Castlestein!
Dobře, my na to přijdeme.
Pokud hra neskončila, Nogrog, se kterým jsme bojovali,
musel být podvrh nebo návnada.
Všechno v mém životě byla lež. Já jsem lež.
Hele, sama jsi to řekla,
ta hra se ti dostane do hlavy.
Musíme udělat tohle... Co to děláš?
Vymýšlím, jakou pózu zaujmu,
než navěky zmrzneme.
Vypadá líp tohle? Nebo tohle?
Miko.
Máš pravdu. Důležitější je pohodlí.
Věčnost je dlouhá doba.
No tak, vzpamatuj se.
Kde je Miko, co se nevzdává?
Miko, která se vrhá na ostnaté zdi.
A kam se s tím dostala?
Uvízla! Uvízla s pytlem plným té nejhloupější kořisti v historii her.
Jako tenhle směšný, zbytečný, zlomený meč.
Esperate!
Kde jsem ten symbol viděl?
Támhle! To je Nogrogův symbol!
Rychle, vylezeme na kola!
Když padnu, můžeš povstat.
Nogrogův dialog konečně dává smysl.
Jsi génius.
Tak můžeme?
- Společně na tři. - Tři!
Mám nápad. Vydrž.
Rozhoupej mě!
Jo!
Nasaď si tu druhou.
Najdeme skutečného hraběte Nogroga a vyhrajeme tu hru.
Teď dosáhneme na tu truhlu!
Ať je tam cokoli, bude to naprosto...
Lžícovidlička.
Castlestein.
A jéje! Chytili jsme toho chlápka při činu.
Vaši vlezlost už nebudu tolerovat, smrtelníci.
Hleďte, jak hodiny odbijí zápornou půlnoc!
Cha! Ale je minuta po půlnoci!
Tvé schopnosti tě zklamaly, drobku bobku!
- Drobku bobku? - To se chytne.
Ale v mém obráceném zámku
je vaše po půlnoci moje záporná půlnoc!
Podle toho divadla je tohle skutečná bitva s bossem.
Lidstvo stěží potřebuje spasitele, jako jste vy dva.
INVENTÁŘ KOSA, PALICE
0 POŠKOZENÍ
ČESNEKOVÝ ÚDER
SILNÁ RÁNA
POLIBEK LÁSKY
PRAVÁ LÁSKA
Nic nefunguje.
Dej mi něco jiného. Cokoli!
Co tu máme...
Trofej, žebro vlkodlaka, houba...
Jsme v koncích!
Co zbývá?
Štít a... tady!
Co s tím mám dělat, Five?
Nakrmit ho horkou svačinou?
Pozor na laser!
Miko!
Skončíme jako ostatní!
Uvízneme v zoufalé a trapné póze.
Miko, zapomeň na Nogroga.
Zamiř na tu sochu.
Čím, Five? Tímhle?
To je legendární lžícomeč Gygaggena!
Promiň, říkal jsi „lžicomeč“?
Ono to střílí! Člověk se pořád učí.
To je nekoncepční!
Moje ruka na lžícomeč!
Už vám skoro vypršel čas!
Chytni mě za ruku a zamiř na sochu se super účesem.
Jdeme na to.
Ne!
Kdo si myslíte, že jste?
VÍTĚZSTVÍ 10 000 XP
Jsme tým D, drobku bobku!
Jo.
- Drobek bobek je chytlavý. - Já vím.
Zachránili jste nás, zelenáči. Díky.
Jo, díky oběma.
Řekněte mi, jedno, vypadal jsem jako socha aspoň dobře?
Jasně, naprosto.
Lhaní mi moc nejde.
Překlad titulků: Marek Buchtel